294 1788. 0&, Noi\ Dec. 
hevift, at Hyitkokning äfven kan gä för fig 
på någon af de Metaller, fom aldeles icke af 
Vinftens-fyran kunna angripas. 
TiJ at afgöra denna fak , anftålde jag 10U 
jande forfok med Guld. 
1} f lod Cremor Tartari uplöftes \ vatten 
genom kokning. Därpå - inlades TennfoJium. 
jåmte et ftycke fint tjuld; och kokningen 
fortfattes en timme ^ hva^efter Guldet fanns 
vara fullkomligen hvitkokadt, eller ofver alt 
betåckt med en jåmn metaliin< Tennhinna. 
Detta förfök torde vara tilråckeligt at fulU 
komna bevifet pä den fatfen, at Vinflens-fy-- 
rans förmåga at angripa Kopparen, ej bör an- 
fes fom orfak til denne Metalls iivitkokning.. 
IL Pen anmärkning Herr Raron vom 
Gedda anförer, at om Tennets fällande i Me- 
tallifk form på Koppar, fkuHe kunna förklara^ 
genom en föndring af det calcinerande ämnet, 
fom finnes i det uplöfta Tennet, famt Kop- 
parens attraöion til Metallifk.t Tenn, fa borde 
ech Hv i t kokning kunna Jke vxedelfi ti Ifatt jSrn^ 
fe dan ddt MetaUifk^ lenmt bli f vit uttaget^ gaf 
mig anledning til följande förfök. 
2) Uti en uplösning af | lod Cremor Tar-- 
tari i vatten, hölls et fiycke Tennfolium. en 
timme under full kokning, hvarpå det uttogs, 
och i des llålle inlades blank Koppar, jåmte 
en blank Jårnfl^jfva, af omtrent en quadrat 
tums yta. Järnet begynte genart at angripas, 
men blef tillika med en fvart färg öfverdraget. 
EFter | timmes kokning fanns Järnet til Itor- 
fta delen vara fvart pä ytan, men här och där, 
dels med blänkande Tenn, dels med hvit 
Tenn-kalk betåckt. Det hade förlorat c,oot8 
lod 
