igo2, ^an. Febr. Mar t. 
Canoncn crevera, hvilkjét åfven hånder faft cj 
alt krutet hunnit blifva antändt, fom fker med 
fåmre krut, hvilket brinner mindre fort 5) 
ån cxpanfion hinner til fm hogfta grad af full- 
het, då explofion for fig går och kulan får 
flot, innan elden hunnit communicera fig til 
hela krutmaflan; hvaraf (kottlångden blir kor* 
lare eller iångre^ alt fom den qvantiteten af 
otånda krutet nårmaft kulan dä varit florrc 
eller mindre. Detta då otånda krutet fattar 
eld och brinner under kulans fart utur Canon ; 
men har ingen effed på kulan, emedan den 
expanfionskraft fom det forordfakar, aftager 
nåftan i famma proportion fom rymden bakom 
kulan tiltagen 
§• 12. 
Man har funnit, at likafom parabolen år 
applicable vid bomkaftningen , få år hyperbo» 
len, rätteligen nyttjad, applicable til finnande 
af Canoners utvåndiga form, at emotfiå kru- 
tets fprångande kraft, (fe Herr Profefforen och 
Riddaren Melanderhjelms Afhandling i 
famma åmne uti Kongl* Vetenfk. Acad. Hand- 
lingars IV:dc Qyart. for år 1783). 
Alt hvad fom angår detta Problemets up* ~ 
lofande, finnes i Fig. L Tab. L II. III. 
Låt DEF vara en Hyperbole, AO. A C 
defs Afymtoter; MD, NE och OF Ordinater; 
AM, AN och AO Abcifor; fupponera AM 
beftåndig, få år MD ock beftåndig, hvaraf 
AM 
