U 1802, §an. Febr* Man. 
Ger fot fmak åt alla fina uplosningar. 
Fåiles icke af blodliit. 
Såtter ingen fårg på fina falter och mörk- 
nar icke fjelf i glodgning, utan brånner fig hvit. 
Defia egenfkaper torde gora tilfylleft at fkilja 
den bäde ifrån Lerjorden och Ytterjorden. * 
En och annaa gång har jag funnit litet 
Lerjord dåribland, men fom den oftare varit 
borta, anfer jag med Herr Kl apro t h lerjords- 
halten for tilfäliig. 
Efter kokningen med cauflik lut äterRod 
€n maffa af Ytterjord och Jårnkalk. Den fvä^ 
righet at åtll<iija defla, fom forr ågt rum, år 
nu mera aideles håfven genom Herr Klaproths 
fkona påfund y at fålla ut jårn et med bernilens*' 
fyrade neutralfalter. Vid denna method måfie jag 
dock gjora en anmårkning, fom vid defs använ- 
dande ej får låmnas ur Den lyckas nem- 
ligen icke under alla omflåndigheter. Om Ga- 
doliniten obrånd extraheras med blott fakfyra, 
och den fura uplosningen behorigen neutraiiferas, 
få kan anda icke jårnbalten affkiljas dårifrän 
genom ett bernfiensfyradt neutralfalt. Orfaken 
ligger i den fvaga fyrfåttningsgrad , fom jårnet 
i denna upiosning innehar. Detta fer man ty- 
deligen, då man gor två fårfkilta uplosningar 
i ialtfyra, den ena af metallifkt jårn, den an- 
dra af ett firångt fyrfiitt, til ex. Colcothar. I 
den förra gor ett tildrupet Bernfiensfalt foga 
ändring , då häremot hela jårnhalten kan dår-^ 
pied utfallas ur den fenare. 
Den 
