7^ i8o2, ^an. Febr. Mart. 
fjelf deponerade Manganés i form af et fvart pul- 
ver. A t påHerrVAUQ^uELTNS våg utbringa Man- 
ganefen ville for mig i början ej lyckas. Phe- 
nooienerne blefvo de famma ; men den fvarta 
fåliningen förhöll lig for bläsror lom jårn och 
jag drog dårfore långe Manganeshalten i tvif- 
vel, ehuru defs närvaro var fä fannolik af den 
amethyftfårg, fom Ytterjorden fåtter på fina falter 
och den mörka fårg hon fjelf antager i glod- 
gning. Jag forfokte ftrångare fmåltning. Då blef 
den alkalifka lösningen af en mörkröd Pontacks- 
fårg Når den afhålldes och ftålldes i värme, 
affatte den en tegelröd jårnkalk och fjelfva up- 
lösningen ändrade (in roda fårg til fmarägdgron. 
Detta forhällande, likt den bekante Chamse- 
leon , vittnade äter for Manganefen. Den nyfs- 
nåmde fmaragdgrona lösningen fatte vid kok- 
ning ett fvartbrunt pulver, fom v ål åfven för- 
höll fig for bläsror fom jårnkalk, men,16ft i 
faltfyra, röjde ftarkt och tydeligen pä luk- 
ten, at fyran blef ofverfyrfatt. Jag flot då, at 
den vidhängande jårnfmittan maikerade den ef- 
terletade beilåndsdelen. De allmånnaft foreffvreL 
ne methoder at ätfldlja jårn och Manganés be- 
funnos ej användbara pä en fä liten mafTa, fom 
knapt utgjorde en half probermark. Det fom 
lyckades 
*) Den roda fårgen beror icke på Manganescn; 
ty jag har funnit at jårn allena kan gifva den sko- 
nafte purpurfärg ät sin lösning i caustik lut, når 
nemligen, bränning forutgått. 
