90 1802, Jpr. Maj. ^im. 
opnar fig omfider fedan och får ut feen de af 
lufva (calyptra); få at Targionia fynes åfven 
åga den, jånilikt med andre Lefvermollbr, dy- 
lik iom den ododciige Hedwig teknat på 
^ungermannia Q, c. Tab. XX. e,) 
De fmå runda kroppar eller körtlar, fom 
fitta likfom inblandade uti den nåtlika våfnaden 
af pericarpii inre hinna, häller jag for hanne- 
delar. Härvid mäfte jag forft vederlägga Schre- 
BERS mening om den vemica, fom finnes vid 
andan af pericarpium. Denna verruca har jag 
mänga gånger underfökt och aldrig funnit nä- 
got ofverensftåmmande med de ofrige maffbrnes 
hannedelar. Hårtil kommer, at denna verruca 
hånger vid yttre membranen, och det lifvande 
fådåmnet, om fädant dårRådes funnes, kunde 
intet på något fått trånga igenom til inre rym- 
den af pericarpium. Det år derfore nödvän- 
digt, at pä den inre membranen fnarare foka 
de befroande delame. 
Analogien med andre få kallade Lefver- 
moflbr må härvid til bevis anföras. På fjelfvc 
^ungermahnierne (^Hedw. theor. gen. Tab. XXIL 
Fig. 2. Tab. XXIV. Fig. i. a.) och Marchantierne 
(Tab. XXVLFig. 2.) och Jnthocerof (Tab. XXIX. 
Fig. 4.) och Blafia (Tab. XXX. Fig. 7.), åro 
hannedeiarne kulformige eller likna körtlar, fom 
vidhänga den cellulära våfnaden. Häraf år alt- 
for troligt, at Targionice hannknappar åga fam- 
ma bygnad. 
