loo 1802, Apr. Maj. fftm* 
kunde befordra eldens jåmna underhållande, 
och förekomma olågenheten af detta brånfles 
obehagliga os. Denna betånkiighet kan fynas 
hafva i fynnerhet afhållit hvar enl]<ild man 
att ingå uti forfokningskoilnaden, antingen han , 
ågt eller icke ågt pä fine ågor eller i fitt gran- 
Ikap en efter formodan till brånlle dug] ig fl^iifer. V 
Men ingen fädan betånkiighet bor biifva lika > 
betydlig for ett Bolag, fom förena dt formar, 
utan någon enikild Mans kånbara kodnad, låta 
anflålla tillräckligt många ron och fuUflåndiga 
forfok, hvarigenom Alunfkifferns brukbarhet 
till brånlle kan biifva till fullo ådagaladt; 
i den håndelfe utflaget blefve få formonligt^ 
fom det våntas, åger ockfå ett Bolag låttare 
utvåg, till årfåttnings vinnande for gjord på- 
koflnad till att lära ett fattigt folk begagna (ig 
af landets naturliga fynd; emedan det förmår 
forfeafFa fig, enligt Forfattningarnes gynnande 
foreikrift, fåker egendomsrätt till flere Alun- 
IkifFer-brott, af förmånlig belägenhet till af* 
falu, och dymedelfi förena det Allmännas båt- 
nad med fin enllcilde vinning. 
I affcende derpå, gjorde l779 om våren 
Slufs-Byggmädaren Norberg foreflållning till 
Bolaget for Bergborrs-forfokerne i Nerike, att 
forfoka AlunlldfFerens brukbarhet till brände 
for allehanda kok-anOalter. Bemälte Bygg- 
mäflare, fom hade tillfyn vid Bolagets jord- 
borrings-värkflållighet, var få mycket benäg- 
" nare att företaga fig fädane forfok, fom om- 
taukans 
