114 i8o2^ Jpr. Maj. ^im. 
Samhållets gagn, på ett fått foni gifver åt 
ovåldige anledning, att profva, förbättra och 
fullkomna upgiften. Till att fororda detta, år 
man blefven fä mycket mer föranlåten, forri. 
allaredan håndt, att någon, utan att gora fig 
rått bekant med hvad tillgjordc var, oaktadt 
ypperfta tillfälle dårtill, likafullt har bjudit till^ 
att, i flållet for den forrbemålte forfokte eld- 
flads-inråttningen upgifva och upfora, under 
namn af ny och forbåttrad anfia.lt, en eidfiad 
for fkifFer till brånfle, den man förut kånde 
vara förmånlig for ved och trådkohls nyttjandeé 
Den var, fäfom fagt, en vanlig eldfiad hvar- 
uti veden lågges att brinna, tått under bottnen 
af pannan pä ett halfier, eller fä kallad jårn- 
rift, med ail<:-rum inunder; pannans inmufning 
var for öfrigt enahanda med den forrige, och 
i anfeende till ftorleken af 36 kannors rymd^ 
och af koppar. Forfok med denna Ikedde for* 
ledne år, nemligenf 
Augufti d. 13, nyttjades till eldning | tunnä 
fkifFer; ifrån defs antändning till upkok- 
ning förlopp en timma: därefter fortfattes 
kokningen 5 timmar 15 min. och efteråt 
kokade ånnu pannan en timma 53 min.j 
fåledes 7 timmar g min. då afdunfiningeii 
var 14 kannor: ytterligare ofver natten 
afdunftade 12 kannor, tiilfammansråknadC 
26 kannor. 
Dito d. 14, användes till eldning t 3. famn af 
5 qvarters långd, torr granved: ifrån an-- 
tåndning 
