ii6 iS02^ Jpn Maj. ^un. 
Det år märkligt, att fift anförde forfok 
åfven ådagalägga möjligheten , att begagna Alun- 
Ikifferns bränbarhet pä flere fått; åtminflonc 
fynes dåraf, att en riktig kunfl<:ap därom, kan 
blifva ett ofver formodan betydligt medel, att 
afhjdpa få väl briften pä nödigt bränfle, fom 
befordra hvarjehanda nyttiga tillvårkningarS 
fortkomft och tilltagande. 
Vedbriften fom i Veflergothland långe varit 
Falbygdens mer, ån ätfkillige andre Svänfka 
orters ftorfla fvårighet, fkulle, om fkiffern börja- 
de blifva använd till bränfle, icke längre for- 
blifva fkälig ordfak pä mänga flällen till in« 
byggarnes klagan: Att de åtil^illige bränfle- 
odande tillvärkningarne , fom dels redan äro 
i gäng, dels ännu torde påtänkas till anlägg- 
ning, mer och mer nödga dem, att ifrån alt- 
for aflägsne trakter f5rl1<afFa fig det oumgäng- 
ligafte bränflet; och päflä därfore med fog, att 
förmåner, fom ett ringa antal perfoner fkorda 
af fkogsodande tillvårkningar, ödelägga med 
tiden rundt omkring belägne nu folkrike byg- 
der. Skifferns förbrukning till bränfle fkulle 
tvärtom tilllkynda Allmänheten flere famfåldte 
förmåner, och tillika befordra tillvärkningarne, 
ej allenaft af Alun och Rödfärg, utan ock af 
mänga flere vahror; ibland hvilka vid detta 
tillfälle endafl Kalk och Tegel må nämnas. 
Redan ofver 60 års tid har man pä Oland 
anvåndt fonderfmulad Alunfkiffer till flo-lågrig 
kalkflens eller få kallad bergkalks bränning: 
Vid 
