ii8 1 802, Jpr. Maj. ^un. 
fåledes blifva 2:ne, (h vardera forfedde med 
lucka, fom efter behag kan opnas och tillflutas), 
tjåna, då ugnen kommit i full gäng, till att där- 
igenom efter hand utdraga den fuUbrånde kalk- 
flencn, h vilket vid dylika kalkugnar, fom 
drifvas med vanligt goda flenkohl, gemenligen 
forråttas 3:ne gånger om dygnet; och lika ofta 
upfattes ny och obrånd kalkften, for att be- 
flåndigt hålla kalkugnen fylld, få långe man 
vill fortfara med bränningen. Tecknet att kalk- 
flenen år fullbrånd, plägar vara antingen då 
den fynes gulacktigt mörkna, eller ock undfå 
blåaktig färg, och i alt fall förlora den lysnad, 
hvarmed han förut vifar fig fåfom brinnande 
af fig fjelf. Enär flenen, hvarmed ugnspipan 
invändigt beklädes, lluteligen blir utbränd, kan 
den på famma fatt, fom fker i masugnspipor, 
fornyas utan att ugnen for ofrigt behofver 
rubbas. Det år ingen tvifvel, att igenom en 
länge fortfatt och lika jämn underhällen eld, 
med mindre åtgång af bränfle, brännes mera 
och århålles bättre kalk; aldenftund man är 
i flånd att utdraga kalkfienen i famma män 
den blifvit lagom bränd. Då man efteriinnar, 
att till hvarje cubik famns kalkflensbränning, 
plågar upfättas 4 ä 5 tunnor ftenkohl, for- 
märkes nogfamt hvad flor förmån det blefvc, 
att enligt denna anvisning, bränna kalk med 
fkiffer, hälfl det tillika år väl bekant, att fvafvel- 
fyran gor därvid ingen olägenhet. Kommer 
det åter an uppå, att bränna kalk af orflen, 
få 
