1^4 i8o2, c^tdii, Aug. Sep t. 
Magneter fanimanbondos fåfom Fig. 4 iitvi- 
far, fä at de gjorde en vinkel af 6 grader 
ined hvarandra. Soderpolen nedfattes pä A 
C Fig. 3 ) och framfördes emot B , få at an- 
dra ftängenS Norrpol federmera kom pä det 
fiåilet, hvRvkO. Soderpolen förut hade haft fm 
plats; och uti denna verticala flållning fördes 
Magneterria under en lindrig tryckning ifrån 
A til B, C, D och A utan at pä nägot flålle 
fkiljas eller lyftas ifrän de vid brådet fåflade 
4:ra ftångefna forr åii de efter et omlopp äter 
kommit til A. Efter denna enda flrykning 
befants polariteten fädan, at de åndarne af 
llångernä, fom voro teknade ined N blefvo 
Soderpoler och de andra Norrpoler. Stånger- 
iias flyrka var ock fädan at de kunde bara 
^:né fmå kulor och en ring hängde efter hvar- 
andra. 
På det polariteteri uti de 4 fiångernä Ikulle 
blifvä fädan, fom de pä ftångernas åndar ut- 
fatte iiiårkeii utvilade j nödgades jag uti flån- 
gefnas dl varande läge läta Norrpoien gä förut 
och Soderpolen efter uti den följande flryk- 
nirlgen for at därigenom förändra polariteten 
och borttaga flångernas magnetilka kraft, h vil- 
ket fä nåra lyckades at foga mer äterflod ån 
en polaritet af famma belkaffenhet, fom den 
flängerna genom forila flrykningen hade er* 
hällk. 
Uti det följande forOär jag med Cirkeljlnjk" 
fiing det fått at magnetifera, dä de famman- 
bundne 
