iS02, Oä. Nov. Dec. ^17 
forfiår Uroxen, den råtta Uruy , Oxen i fit 
vilda tilfiånd tror jag aldeles. Et fådant om- 
byte af namn af Ada mus var intet un- . 
derligt, dä han var ganlka litet bevandrad 
uti Hiftoria Naturali. Det år en åtminftone 
antagen fanning at Julii C^saris Urus och 
Aristotelis Bonafus, fom fants igamlaTyfk- 
land och åfven Samaritien, år den råtta Ur- 
oxen, om hvilken Plinius (Lib. 8- Cap. 5.) 
fager: excellentujue vi et velocitate Uros , quibus 
mperitum vulguy Bubalorum nomen imponit och 
at i detta fall råkna Ad a mus til imperitum 
vtdgus kan icke vanhedra honom. At Ur- 
oxar på de tider Adamus refle i Norden 
funnes hår, har jag tvånne fkål at tro, forft 
at Adamus anforer dem fåfom inhemfka, faft 
under namn af Bubali, och for ofrigt at de- 
ras Cranier och horn ån dä och dä up- 
gråfvas. 
Man behofver hvarken med Buffon 
antaga for afgjort, at de djur hvars qvarlef- 
vor upgråfvas i et land, och hvilkas origi- 
naler icke nu for tiden hvarken lefva dår 
eller kunna for Climatets förändring lefva 
dår, under jordens forfta älder dä nödvän- 
digt varit inheml^ke, eller ä andra fidan päftå 
at alla fädane faker åro genom ofverfvåmnin- 
gar långväga ifrän förde dit, dår de nu up- - 
gråfvas. Bägge delarne kunna aga rum, och 
åga det verkeiigen. 
De 
