i8o2^ Oä. Nov. De c. 327 
S p I c mafcutce. 
Angående grånfqn mellan dem och hon* 
axen mäfle årindras hvad jag vid Spic« femi- 
nese apice mareula anfört. De flåfla Carices 
aga blott et hannax nedom hvilket ofverfla 
honaxet litter fådat pä ett afflånd fom år li- 
tet mindre ån det fom år mellan ofverfla hon- 
axet och det dårpä följande. DeiTa få aldrig 
någonfin flere, hvilket noga ol)ierveras. De 
Carices äter fom ofta äga flere honax variera 
nåftan lika ofta med ett^ fä att det år måfl 
förmågan att kunna få tvånne eller flere famt 
deras låge och befkafFienhet dä de åro närva- 
rande fom fortjenar uppmårkfamhet. En del 
t, ex. C. hirta, pumila m, fl. äga invid fpica 
mafcula terminalis, ett helt litet hannax fom 
fitter fåftat aldeles vid bafis af det flora famt 
år 3 gånger kortare, ifrån hvilket år ett långt 
bart fpatium till honaxen. På andra åter t. ex, 
C. veficaria fitta flere fmårre hannax tått intil 
det fom flutar flräet famt åro hälften kortare 
ån fpica terminalis. Hos andra åter t. ex. Ca- 
rex riparia åro flere fidohannax hvilka åro 
nåflan fä flora fom term.inalis famt fåflade på 
affländ fom tilltager i mon fom de blifva i 
nummern afiågsnade från terminalis och kom- 
ma närmare till honaxen. Emellan det nederfla 
af defla hannax och ofverfla honaxet. 
Formen år ej till flor nytta vid arternas 
fkiljande. Hos outflagna hannax år tjoekhc- 
