Jan. Febr. Matt. 5 
utvuxna eller förvandlade til fullkomliga yjrfå, 
men deffa höra aldeles icke hit. Til Skilnad 
ifrån deffe fiftnåmde Mafkar, har man altfå ve- 
lat kalla de förilnåmde Majkkräk, fåfom full- 
komliga kråk eller kreatur, hvilke framfödas i 
deras forblifvande /kapnad utan at undergå nå • 
gon förvandling. Man har någon gång -kallat 
dem Skridfå, fom ockfå kunde antagas, om icke 
namnet Malkkråk, fåfom mera kåndt eller bru- 
kadt, gåfve mera begrepp om dem : ej at för- 
tiga det namnet Skridfå åfven år låmpeligt til 
förberörde larver, ormar m. m.^ och fåledes tve- 
tydigt. 
§. 2. 
Uti åfvan (omfårmålte egen/kap finne vi alt- 
få en ftor Skilnad imellan Ma/k kräken och Yrfä- 
larver. Ifrån dem, få val fom ifrån alla andra 
Ikapade kreatur /kiljas vidare Ma/kkråken där- 
med: at de åro blöte och beftå Jikfom af et fvamp- 
aktigt våfende famthafva inga Ben inom fig, icke 
heller åro de därmed omedelbarligen omgifne, deras 
kroppar kunna utftrdekas eller utvidgas, och åter fam» 
mandragas: de åro fucktige eller vdtjKefulle (hu« 
midi aut mucofi). det år, åga en våt/ka ej al- 
lena inom fig, utan jämväl en utanpå dem ut- 
filande våt/ka: de åro utan fötter egentefigen, 
at gå med: de åro antingen utan, eller för/ed- 
de med Trefvare (Tentacula) af en egen och helt 
annan daning och Jkapnad ån på yrfän, nemligen 
utan leder men dock bojelige, et enda Slågte 
eller Shmmarne (Aphroditä) undantaget: och de 
åro åndteligen antingen bare, eller omgifne med 
en Betäckning fom både år, i allmänhet at fåga, 
A 3 får- 
