Jan. Febr. Matt 
$. 5- 
9 
Til at utreda eller utfinna detta och mera 
fådant, hafva de nyare Natur kännare ideligen 
plågat fjg med at få rått på methodus natura- 
lis , det år, at finna methodus naturalis åfven 
för Ordningarne, vidare for Ciafferne, och and- 
teligen for alla Djur-Flockar, ja för alt hvad 
fom finnes i Naturen. De hafva trodt at Ska» 
paren i ackttagit et lika fammanhang af deffa 
Flockar, Ciafier &c. fäfom lånkarne följa på 
hvarandra i en Kådja: at til ex. Mennifkan vo- 
re förftå Länken, Apan den andra, o. f. v. at 
våxtlikhande Ma/kkråken /kulle hafva växterna 
til deras påföljande Lånk o. f. v. Men huru 
alla deffe Lånkar fkulle kunna fåttas i en få- 
dan jåmngående ordning, at Kådjan blefve li- 
ka fammanhångande ifrån Mennifkan alla Djur 
och /kapade Ting igenom til Jordfmulan , på 
famma fått fom Apan fynes vara en påföljande 
Lånk nåft efter Mennilkan: det år hvad de 
fökt med alla krafter, och fom de med alla 
Biofs aldrig finna. Gud /kapade Slågterna ef- 
ter det fammanhang fom Naturens hushållning 
fordrade, men icke uti någon fådan upftållning 
fom et Natural Cabinet eller en hjeipreda for 
vårt minne fordrar. Det blefve alt får vidJöf* 
tigt at vidare vifa omöjeligheten af en fådan 
methodus naturalis, och det famma kan få 
mycket mera fparas, fom Blumenbach i fm 
Handb. p, 10 och Muller von Wurmern p. 
92 3 redan både kort och artigt fådant förfökt. 
Ån har man velat hafva merberorde Kådja 
råt, och ån krokug: v, LiNNé har förmodat 
A 5 den 
