Apr. Maj* Jun. 
5. i* 
I flållet fSr at fråga, h vårföre Skaparen i 
ackttagit få många omftåndigheter med deffa 
Kräkens vidmagthållande (§. §. 13. 14), fynes 
man fnarare deraf bara Huta, at de åro af lika 
få mycken vigt och nödvändighet i Naturens 
hushållning, fom något annat fkapadt ting. 
Men man torde dock Ikåligen kunna fråga, 
hvari det beflår? Når en fådan fråga år fvår at 
rått befvara i anfeende åfven til många af de 
ftörfte Djuren, få måfie det vifferligen blifva 
tåleligt, om man ej få tydeiigen och åfverflå- 
digt kan gifva något belked i anfeende til dem 
fom åro dolgde for våra ögon. Det år dock 
ofelbart, at de ockfå genom deras åtgärd be- 
fordra uplosningen af utgångne eller döde ting 
af växters och djurs delar , fom annars genom 
en långfam forrutnelfe dels fkulle blifva min- 
dre nyttige, dels fororfaka en Ikadelig luft. 
De renfa jemvål fådana lefvande ting famt ftil- 
Jaftående anftuckne vatn och våtfkor (§. §. 8.9), 
hvilka federmera och få långe Kråken lefva 
dåri, icke blifva ftinkande: och hvilken vet 
ånnu, om de icke fåledes komma til hjelp uti 
bulningar, ut/lag , får o. f. m. famt dår bidra- 
ga til de fega våtfkors förtunning och det ela- 
ka åmnets decompofition ? Åndteligen måtte de 
ock, i fin ordning, tjena andra Kråk och Djur, 
fåfom Yngel af Yrfån , Fiikar m. fl. til föda 
och våxt: Goeze Nat. Forfch. 18- P- 52, har 
fedt oräkneliga Larver af Fjdderharkranktn (Ti- 
pula plumofa) fluka uti fig millioner Tumlar e ^ 
J$fiångare t Bor fi are , m. fl 
§- 16, 
