Öä. Nov. Dec. 
ö?7 
något mera i den andra, och i dert tredje goréS 
ren Slig: förfta grafven Hämmas aldeles full, at 
godfet ftiger up til öfra brädden och ligger til 
•| af des längd utföre, då ock mindre arbetas 
med kiftan; andra grafven flammas til § full på 
högden och omkring § längden, då något mera 
arbetas med kiOan: och 3:dje grafven allenaft 
til ~ af högden och omtrent lika på längden, 
hvarunder flitigt omröres med kiftan at Sligert 
blifver val ren. Härmed vinner man fåledes en 
ringa del flig under det en ftorre bortföres med 
Bergarterne, fom fedan med ny koflnad måfte 
undergå nytt arbete, for at Utfå den Slig deruti 
år qvarlemnad* 
Vid Saxi/kä och andra Bergverk, dar flarn* 
ning nyttjas, tilgår den alt efter förra methö* 
den , fom ock finnes omftåndeligt be/krifven jama 
te förenämde vaikningsfätt, uti DtUi Rergbatt-* 
kunde, Freyberg/ka Academiens Bericht vom 
Bergbau, och Herr Bergs -Rådet och Riddaren 
Rinmans Bergverks Lexicon* 
For flera år tilbaka har den ock vid Adef* 
fors Guldverk varit af lika be/kaffenhet; då man 
nögt fig dermed , at medelft handflamning 
(Handflamning ka : ias , då arbetaren fjelf föret 
Slamkiitan fram och åter i Binan* famt tillika 
forrattar alt det ofriga arbetet, men nyttjas nu 
ej) endaft concentrera hallten uti Hejdelen til få 
kallad öfverhf, fom federméra va/kades til 
Slig, nyttan dåraf, i anfeende til arbetets ikynd- 
famhet och mångden fom hvarje gång kunde 
flammas, famt lättheten, at genom det flamma* 
S 2 
