Oci. Nov. Dcc. 2 g i 
ning, likt lervatten, fom foga fåtter fig til bot- 
ten, och afrinner fåiedes då grafven aftappas, 
nåftan utan at röfva minfia fpär af kis. 
Detta år en angelägen fak at i ackt taga; 
men fom det förhåller fig olika efter hvar och 
en godsforts befkafXenhet och finhet , åfven fom 
efter olika mångd af vatten, fom nyttjas til Häm- 
ningen, kunna inga fåkra märken utftakas, hvaref- 
ter vatnet bor updåmmas, utan år båft råtta det 
efter omftåndigheterna under fjelfva Hämningen, 
fom ock låttelipen vifar fia. De hår ofvanföre 
nåmda, åro fadane fom vid Guldverket måft 
nyttjas, och for dårvarande arter funnits tjen- 
lige. I ofrigt tilfes under Hämningen at det i- 
från Binan nedfkölgda vatnet och godfet rinner 
jåmt utfore grafven, i annat fall kunde mera 
vatten med Oorre haRighet rinna på det ena 
ftållet ån den andra, e Qch få medelft förorfaka 
förfpillning af 11ig. Afvenfå obferveras, at då 
grofre arter Hämmas fåfom Hejdel, får mera Ham- 
vatten i Binan infiåppas, ån då finare Hämmas, 
och fom altid få afpaffas, at det, h varje gång 
kiftan dragés tilbaka, nedfköljer en lagom mångd 
for at helt tunt utbredas åfver Hamgrafs bot- 
nen. 
Når Hamningen med i ackt tagande af före- 
nåmde omftåndigheter biifvit förrättad, tils graf- 
ven invid Binm blifvit full, aftappas Hamvat- 
net, och med kiftan neddrages val det vatten, 
fom ånnu i Binan kan vara qvarftåenclé. Deref- 
ter uttages den fyrkantiga tappen k och rnan 
låter alt det i grafven flående vatten tillika me 
