Q&. Nov. Dec. 
blandning med Såpa, hvarvid f delar Valkjord 
gjordt angefår lika verkan med i del fåpa$ men 
då den iilinåmde koftar minft if gånger mera, 
blir det altid uträkning, at vid Valkning nyttja 
(å flor tilfats af tjenliga jordarter, fom möjeligt år. 
Vid detta tilfalle bor jag anmärka, at den 
hvita jordart, fom på 1760 talet uptåcktes i 
Lima Sockns Fjåilberg vid Köarfk ars-Dalen, ock 
den få kallade Fåhlkåilan, fkulle kunna beredas 
til Valkjord 5 men år aldeles odugelig til Deg- 
lar och alla eldfafta karl, hvartil man trott den 
vara tjenlig i anledning af defs eldhårdigher. 
Då i et för Kongl. Academien hållet Tal, 
om de i Hushållningen nyttige Svenlka Sten- 
arter, och i 2:dra Delen af Hr. Bergs-Rådet och 
Riddaren Rinmans Bergverks-Lexicon finnes be- 
&rifning om denna upgift, men jag icke haft 
tilfalle kånna den hvarken til utfeende eller e- 
genlkaper, be]]6t jag, at under en refa i We- 
fter-Dalarne 1 790 beföka Lima Fjällen. Den 
nyfsnåmde Fåhlkåilan hämtar fit vatten från en 
FjålJ-Dal imellan Flat - och Bagglkals Fjället, 
år förfla fynliga urTprunget för Åen Feman , 
fom löper fram imellan Fjållbergen O fira och Ve- 
ftra Kalfven och utfaller ftareligen i Vefter-Dal- 
Elfven. Vid kanten och i botten af den lilla 
Bäcken, fom rinner från Fanikållan och fom fål- 
lan år öfver 1 § aln djup, träffas den hvita jord- 
arten på åt/killiga Milen upflarramad. Våt, kän- 
nes den hal fom tvål , liar ingen feghet och 
dallrar i ftorre ftycken fom etgelée, torkad har 
ringa fammanhångande kraft, uplöft i vatten 
