i8o^, ^am Febr. Mar t. i 
fynas mycket belefvad, kysfer åfven på han^ 
den, dä lian förut bor kysfa egna finger- ån* 
dar. Bugningarne dervid åro mera djupa ån 
artiga, och fornyas ånda till ledsnad, kanfke 
ofta nog ä omfe iidor, 
§. 20. Signerier och Widllcepelfer, ferde- 
les vid fjukdomars botande, åro icke eller ån^ 
nu okånde; torde dock nu mera af de flåfte 
anfes for fyndiga och ikamliga. Några af dem 
finnas i det folijande bifogade. Hår vill jag 
blott nåmna en den allmånnafte. Fortroendet 
for Kyrkans hjelp i allahanda nod och mot- 
gång, år fä allmånt och flört, att det forfl^ 
vid fädana tillfällen gemenligen år att, med 
vilkor af hjelp, lofva någon gåfva till Kyr- 
kan, hvilket löfte åfven den kargafie och fråc- 
kafte icke vågar bryta, ofvertygad derom att 
något vårre, i fådan håndel fe, fl<ulle vederfa- 
ras honom t ) Man vet dock åfven nyligare 
exempel att 3:ne Kyrkor vid ett och famma 
tillffille på döds -fången forgSfves blifvit anli- 
tade. Att desfe Lappars fordna oiFer-ilållen 
icke alltid varit vid Öora fienar, utan ock vid 
bergs-fotter, famt trålk- och elfs-ftrånder, dar 
inga fädana flenar funnits, vet man ånnu om-« 
tala, det vifa ock de högar af formultnade 
A 4 rens- 
t) M famma tros drift läges det ock hårrora, 
att ifrån Norrige årligen offras både vax -ljus 
oeh penningar till denna Kyrka fåfoin hjelp^ 
fammare ån deras egna i TroiBSO, Lungeii^. 
Carlso^. Skierfo aek Koutekeino, 
