54 J<?^, ^cin. Febr. Mar t. 
greppet uppkomma om någon fådan flags luft- 
partiklarnes form och beftåndfått, till hvilket 
nåmde luftens egenfkaper och de pä defs par- 
tiklar mängfalldiga verkande orfaker föranle- 
da, ehuru deras bcfiåmning och praecifa fkap- 
nad få mycket mindre lårer M innom någon 
förmåga at med fåkerhet meddela, fom den- 
ne med hvarje ombyte af luftens tillftånd i 
gemen åfven troligen undergår förändring. Det 
år nemligen af Natur -Låran välbekant huru 
hvarje elaflilk kropp mifter fm naturliga form, 
då någon inre eller yttre kraft tvingar honom. 
Rår påtrycknings kraften ofver hans motflånds- 
liraft, ll^rufvas till exempel en uriiäder ofver 
fm formäga at trycka emot och delarna icke 
ligga jemt under verkningskraften, tränger hon 
fig ut under en krokvinkiig fpiral form i grund 
af defs fpånftighet, fom hon icke kan mifla. 
Till någon fådan Hags form torde en anfen- 
lig del af luftpartiklarna fammant vingas, när 
Varmeämnet flåpper dem famt kold och i föl- 
je dåraf florre tyngd på dem begynner utof- 
va fm verkan. Denna förmodan hämtar icke 
endaft fit flod af den ll^arpbet och genomträn- 
gande bitterhet, med h vilken desfe vindar här 
vid hafskuflen inbryta, om h vilken man uti inre 
orterne af landet icke ens kan gora fig fore* 
fiällning, men hvaraf Skärens Inbyggare nog- 
famt igenkänna fanningen i de gamles mär- 
kelfe ord: at det blå/er katt vader uf af Sjo: icke 
heller enfamt af det bvinande ljudet berörde 
