iSo^y Febr. Mar t. 55 
Vindar tnedfora emot tråd, hus, Sjömannens 
ty% och tackel, fom icke annorlunda lårer 
uppkomma, ån dymedelft, at tätare och hår- 
dare famt fpånfligare luftpartiklar ftryka, fpe- 
la och gnida mot fig fjeliva och emot nåm- 
de medel. Utan får man af delarna Huta till 
arten af det hela, fkall famma formodan år- 
hålla en (lags fannolikare bekxåftelfe frän alla 
nederbörds partiklar, hvilka luften under des- 
fa Vindar har at meddela. Utom i någon 
Oortfkur faller regnet med dem gemenligen 
icke annorlunda, ån i fina firildroppar. Nord- 
ollens isbark vifar idel mer och mindre fkar- 
pa och vridna isnålar. Snofigurerna fina be- 
kanta fexkantiga Stjernformar , mycket dem 
olike, fom under mildare vindar nedfalla, 
vanligen yfvige, 16fe, runde eller ovale med 
ringa kånnetekn at de haft något intryck af 
cryftallifations lagarne. Åndteligen bådar luft- 
kretfens blotta utfeendie defs mindre angenäma 
ehuru i naturens hushåldning nyttiga beftånds- 
fatt* Forgåfves väntas, at morgon- eller af- 
tonmolnen formera fig till deras bekanta be- 
hagcliga flromfåttning. Foga eller ingen, och 
om den finnes, eji mindre angenåm morgon- 
rådnad. Strimmiga mjölkfärgade molndrag 
upblanda luftkretfen middagstimmarne. Mol- 
iien gå ofta fördubblade och i firidiga kofor. 
Himlen fynes ofta ren, men jorden njuter knapt 
hälften Sol -ljus, dels genom rorelfen, dels och 
troligen ån mera genom luftpartiklarnas florrc 
täthet under desfc vindar. D 4 Et 
