iSo4. Apr. Mfaj. ^m. g 3 
11. Under Vigfeln bora Contrahenterne flå 
fä tått intill hvarannan, att h varken djefvu- 
ien eller onda månnifkor må kunna fe emeU 
lan dem och göra dem oenige* 
12. Den fom vid knäfallet får den an* 
dres klådfkorte under fig, får ock ofvervål- 
det. Samma verkan har ock, att under vig- 
feln trampa på den andras fot. 
13. En penning i fkärret for kroppåfen 
går, att penningar icke i"kola tryta for hus- 
ägaren* Om kronan våndes upp, fä blifva 
döttrarna i gården fnarare gifta. 
14. Ju forr en enka fpråttar los knappar^ 
na på fin aflidne mans boxor, ju forr får 
hon % äter man. 
15. Om nya fl<or brukas forfla gången på 
en fondag, få ruttna de i fortid. 
16. På måndagar får bofkapen icke for 
fårfla gången flåppas ut om våren, inga not 
flagtas, åfvenfom icke eller fifke, utfåde, fkord 
eller hobergning börjas. 
17. Kor och Vaijor blifva hårdmjolkade» 
om ftåfvan under mjolkningen fåttes pä fien. 
Ig. Om ren-mjolk förtåres med fifk, få 
Vaijorna fåra fpenar deraf. 
19. Då Lappen går tre gånger ikring fin 
hjord och genaft flyttar bort, blir en yppad 
renljuka qvar inom den gjorda ringen. 
20. Fjåt efter vargar, fom blifvit fande 
att Ikada andras renar, bora våndas till dens 
F s by. 
