1 804* ^P^* <^^^- 5^1? 
flre och blifva mycket glåntfande. Det år 
blott den brififålligheten dervid, att de icke 
blifva ågta; ty de åndras af fol, luft och fyr- 
liga faker, fom redan Dillenius anrnårkt från 
de åidres obfervationer. Vi torde dock här- 
emot kunna vånta hjelp af en dageligen ge« 
nom de Lärdas mödor tillväxande chemiflc ve- 
tenfkap. De andra fårgorna , fom kunna dra« 
gas af denna laf, iikfom ifrån L. Ladeus^ 
kunna dock fåfias. Det år endaft den roda^ 
fom år få flygtig. 
II. L. ATER. 
Parmelia atra Achar, MetL licL 
Denna våxer mycket omnogt på Berg och 
flenar, nära Saltfjon, der den heldft tyckes 
trifvas: men kan dock träffas åfven på andra 
flålien. Defs l"korpa år någorlunda tjock, och 
lofsnar väl frän ften, famt år mycket hvit 
inuti och inunder. 
1. Med k. f. och S. b. famt oflåkt kalk, 
efter 3 methoden, en hog och flark gul färg 
på ylle; men pä filke endaft paille. Se prof- 
vet N:o 2. 
2. Efter längre maceration, dragés den i 
brunt åt grönt, ljus olive, och filket något 
ljufare. Se profvet N:o 3. 
3. Om blå vitriol tillågges, får ylle en 
ikon kaftanie brun fårg, och filket m fkon 
ljus iefverbrun. Profvet N;o !• 
H 3 4. Sam- 
