i8o4^ ^P^- Maj. ^un. 13? 
na de omöjligen förenas til et enda rcfultat 
(om man antager at Jordens yta upkommer 
af en kring lin mindre axel hvålfvande Eilip- 
m 
fe) utan at förutfatta et fel af i894 ^P- 
giften af den Lappflce, den Caplke och den 
Penfylvanilke graden; h varvid icke defto min-» 
dre den ytterligare fvårighcten upkommer, at 
den däremot fvarande Ellipticiteten blitver 
— , och fåleds mårkli^en florre ån det förut 
277 ° 
uprifna maximum - — . Då man åter anfer 
den fannolikafte EUipticitet for at vara den, 
hvars antagande gor fumman af de poiitiva 
under desfa fju mätningar begångne totala fe- 
len lika med fumman af de negativa, famt 
alla felen under et enda tekn fammantagne til 
et minimum , blifver nedtryckningen hvil- 
ket väl tåmmeligen låter förena fig med hvad 
vi ur andra grunder veta, men hvarvid det 
blifver nödvändigt at tillägga den Maupertui- 
fi(k Lappfka graden et fel af 336.2 Metrar. 
I detta läge var läran om Jordens figur vid 
början af innevarande århundrade; nämligen 
å ena fidan attradions Theoriens, och hela 
Phyfifka Aflronomiens förenade fordran af 
omkring en 320:de dels nedtryckning vid po- 
Jerna; ä andra däremot omöjligheten at där- 
med förena de gorda gradmätningarne, färde- 
ks den fom 1736 gordes i granllkapet af nor- 
I 5 ra 
