142 i8o^f Apr. Maj. ^un. ^ 
ning och inre bygnad har hittils icke blifvit 
utgifven. De enda underråttelfer vi åga i det- 
ta åmne åro meddelade af Hr. A. F. Cron- 
fledf fom i fynnerhet har grufvornas bdlcrif- 
iiing til föremål i ) och af Tilas uti defs be- 
Ikrifning ofver Osmundsberget uti K. Vetenfk, 
Acad. Handl. är 1740 fid. 194. o. f. Deras 
låge bland fkog och jordbetåkta rått anfenli- 
ga hogder, fom utgöra fidogrenar af Seveber- 
gen eller den fjållrygg fom åtföljer Svenilca 
grånfen mot Norrige; defs ofta af åldre berg- 
arter afbrutna och likafom fonderftyckade 
yta, och ånteligen brifl på vågar uti en ånnu 
foga odlad ort, lågga betydliga hinder i vågea 
for en noggrannare underfokning* 
a) Flöt f er nas yttre ut fe ende, vidd och grdnforé 
Jåmfor Tab. I. 
Ytans utfeende år nåftan ofver alt mycket 
ojämnt, några få flåtter undantagne, hvaraf 
de betydligafte utgjoras af en fandhed emellan 
Rättviks kyrka och Boda Capel; et någorlun- 
da jåmnt fålt omkring Dalby oca Furudal i 
Orc 
j) Uti defs Mineral Hiftona Sfver en del af 
Weflmanland och Dalarne 1752, fom finnes i 
Manufcript uti K. Bergs- Collegii Archiv, men 
på Tylka oFverfatt af Georgi under titel af 
Mineral Gefchichte (iber das Weftmanlåndi- 
fche und Dalekarlifche Ertzgebirge. Nurnberg 
1781. 
