tSö4^ ^pf* J^^l^ ^un. 147 
kar fom inrymma mittlar och högre flråck- 
ningar af andra bergarter, dem flotslagren an- 
tingen icke kunnat ofvedkyla* eiler ock efter 
deras danande blifvit bortlkoljde och derige- 
nom uråldriga bergytan åter blottad. Tvån- 
ne uplyfande exempel hårpå trålFas innom t 
mil vid landsvågen frän Råttviks kyrka åt 
Garsås gåOgifvaregärd: uti dalen vid kyrkan 
trålFas flokalkslager ; derpä ofverfares en an« 
fenlig hogd hvars våftra hängande fä vål fom 
defs rygg beflår af granit; derefter möter åter 
vid Vikarby flokalk uti mindre fiotsbackarj, 
fom fortfåtta til mitt emellan famma by och 
Öija, hvarefl på en liten backe vifar fig nära 
utmed landsvågen, på ena fidan rod granit 
och på den andra eller fjofidan flokalkslaier^ 
fom med 25 til 30'' vinkel från lodlinien flod- 
ja fig mot granitberget, och år afvåxiingen 
bergarterna emellan jufl under fjelfva vågen» 
Jåmfor Tab. III. fig. a. 
b) Hvarfvens täge och grånfot^ 
Sandjlen och Flo^kalk, den fenare flundom 
mellanbåddad af Ler- och Mergel/kiffér ^ ut*> 
gjora beflåndsåmnen for alla hvarfven i den 
ordning nedifrån foiii de blifvlt upråknade*. 
Hårvid kan flraxt anmärkas olikheten uti 
hvarfvens ordning med flotferna i Jåmtland^ 
Nerike, Öfler* och Veflergotland, Öland och 
Öftra Skåne, hvarefl Sandflen, alunhaitig ler* 
ikifFet och flokalk ligga ofver hvairÄadra* 
ii ä At 
