iSo^, Jpr. Maj. ffmu 149 
Flo'kalk, pä någre Milen mellanbåddad med 
floar af ler- och mergeifkiffer, betåcker alt det 
ofriga af den kånda ilotsytan. De fenare ar- 
ter åro endaCl iiptåckta i flående lager, om- 
gifne af den vanliga fiokalkllen hvars lager 
åro dermed jåmngående, och utgöra fäledcs 
icke något eget hvarf, fom fes i branten af 
Osmundsbergets N veflra fida; vid Styggfors- 
fen, och vid Skatungbyn i branta fluttningen 
mot Ore eif, der et hvarf af tunnbladig ler- 
IkiiFer i O och W flry kände med 23° flup- 
ning frän lodlinien ät N inneflutes af flokalk, 
hvars lager ha lika flrykning och (lupning. 
Ett dylikt och ånnu mera bevifande exempel 
a[ Ikifferbåddarnes infattnin,^ emellan kalk- 
llensfloarne tråiFas några ftenkafl norr om Wi« 
karby i Rättvik invid en liten back fom drif- 
ver några fqvaltqvarnar. liela högden fom 
längfamt upOiger från Siljan, beflär af flokalk, 
hvars lager flryka i ONOt.O. och VSVt.V. 
och ftupar 25° från lodlinien ät NNV inåt 
hogden i hogda kanten, men åro nåOaa lod- 
räta närmare byn i backens lutning. Den 
iiåmde tivarnbåcken fom löpQV tvärt ofver lag- 
ren, har på et flålie genomlkurit en 22 fots 
mågtig bådd af mörkgrå, tunnbladig, bitumi- 
nos Ler-fKifFer, af lika flrykning och Vmp-^ 
jiing med omgifvande kalklager, fom på det- 
ta ftålle falla hogfl 5 ~ 6^ Tab. III. fig. c. 
Dc äldre bergarter Ii varpå Flotferna h vi- 
la åro olika både til äider och åmne. På 
K 3 ' Ikng. 
