156 i8o^, Jpr. Maj. ^iin. 
har qvarlåmnat framftående uddar och ryg- 
gar fom fordela fallet i flere grenar, hvilka 
Dedanfore alla förenas uti en ftromdai. Den 
oUra grenen fom ioper genom mergelfl^iffer år 
inåft iångllutfande, med flere aFfatfer hvarvid 
åtll:illige nijolqvarnar åro anlagde; det veP.ra 
fallet år däremot nåflan lodråt nedlkurit i ur- 
åldriga berget och SandRen. Alla iloislagren 
hafva lika flrykning med vattenloppet i NNOt.N 
och SSVt.S. De beflä i oilra fallen af grå och 
rod mergelikiifer (fom långre i oHer (loter in- 
til den vanliga kalkflen} uti v. p. en turas 
tjocka lager, fom vid qvarnarna falla 4$° åt 
W, men andra fin ftupning i grannfkapet af 
Sandftenen i veilra fallen til 18° f^"än lodli- 
nien ät O, h vilket åfven år fand [lenslagrens 
flupning uti et blott några famnar mågtigt 
hvarf af blekröd fin Sandfien med runda hvi- 
ta flåckar, fom i vefter direkte (lår intil ur- 
åldriga berget, och hvars lager fåledcs icke ftodja 
fig deremot, utan åro derifrån lutande. Jåmf. 
Tab. III. fig. c. ÄlergeH"kiffcrslagren åro vål i 
allmånhet råtgående, men vid en qvarn i Hutt- 
uingen af fallet fes profilen af paralelt befvn- 
iierligt buktade och vridne lager, dem Tab. 
liL fig. d. foreilåller, fom vittna om de rubb- 
ningar desfe hvarf undergått innan de ånnu 
årnått fm faflhet. Den åldre bergart hvaruti 
veflra fallet år urhålkat beilur at cn hård men 
fprickfuU quartsart, hvars huFvndFårg år blek- 
röd, häHeflmtlik med korsfande ådror och 
ran- 
