222. . J^ö^ , ^ut^ Aug., Seph 
den angenåma Solens Iju.si; men feuru dcnned 
for^vetter år åni\u obekant, hvarfore man , (ox 
at medelft fåkra ron vinna påliteligare kkn-^ 
nedom; hårom, kan anfe Solforiiiorkelfer få- 
foru de beqvåoiUgafle tillfållen hårtill. Soh 
ljufet, fom då omgifver och gå^r ofver Må'^ 
nens Difcus, ftall dä naturligen tånd^ denn^^ 
egna Ij aspar tiklax, fä vida, fädane finnas, fai^t 
ofverfora till jorden ett inm^ångdt aeh forbl^ti- 
dadt ljus. Centrala, eller ringformiga formor- 
kelfer hora gifva f|krafte irtHaget, fom genom 
nåmda, convex^ glas och dä utfallande fårgor 
karx upphåmtas och århällas. Brytas dcsfe Cft- 
nårnde fä, at, fynnerli^en de högre fårgorric. 
Purpur- rådt, Brandgull fkifu till hvit fårg 
ifrån, filt vapliga och naturliga utfeende, eller 
yifa några andra ringlar, blifver folgden och 
tillåmpningea. g^nfka naturlig, at h varje kropp 
elleic planet har fin egen naturliga ljusmateria. 
A,i?iledning till dett^ Phoenoni-,en, och, hu^ ^ 
ru: de^ boi: yid oftan^da tillfälle kunn^ ut^ 
rona,s, gifva flörre Sol-förmo^kelfer åfveri foi: 
blatts^ ogat. yufet, (qm vif^r fig befynner* 
ligen får och efter en, total farmorkdfe, fore^ 
konxr^er blädc blekt ach filfverhvitt, h vilket 
icke ^nfamt torde få tillilcrifvas en mindre 
inasfe af ljusfirålar, utan fnarare det utfeen- 
de och den blandning Ljusfirålarna århålla i 
fin vibration ofver och jemte manens kropp. 
En befynnerlig omfiåndighet formårkes åfven 
vid flårre formorkelfer, neml, at jofdcns upp- 
lys- 
