tSo^, Oä. Nov. Dec. 259 
fli. Alla dcfTe arter vifa de fåkraOc Ikilje- 
mårken, då enfamt pidillen betracktas, och 
J det år deft fkapnad och forhållande fbm vid 
i forrfta ogonkaftet beftåmmer arten. På jP. 
uniflora finnes fäledes det på ett tjockt rått 
ftift fittande 5 kantiga mårket (ftigma) åga 
lika många utbredda flrålar, hvilka efter 
blomningen qvarblifva upprätte. Samma del 
på P- fecimda år mera platt utvidgad, nåfian 
f]<^oldlik, med fem från medelpunkten löpan- 
de upphöjningar. — P. minor åger ett på gan- 
jl^a korrt flift fittande lika danadt mårkc, 
men fom tillika år femhornigt, med fem till 
hornen, åfven från medelpunkten, gående 
upphöjde rånder. P. rotimdifolia deremot, vi- 
far ett dubbelt långre flift ån kronbladen , 
nedbögdt mot de nedre af dem likfom hos 
vifle af Liljornas ordning, och flutas med ett 
mårke, knappafl mera utvidgadt ån Ijelfva 
fliftet, men tillika forfedt med 5 trubbige ut- 
fkott eller knölar, P. umbellata åger åndtli- 
gen det korrtafle fliftet, gom t midt i hälighe- 
ten af fruckt-åmnet, fom gor att mårket vid 
hafligt påfeende tyckes vara faftfittande, men 
år likvål frånfl<ildt, rundt, kupigt med 5 fmå 
upphöjningar. 
Redan någon tid tillbaka, trodde jag mig 
hos fomlige flånd af den förmente P, rotm- 
difolia, finna, i anfeende till blommans inre 
delar, någon olikhet; och detta gaf mig an- 
iedning aU innevarande år nårmare underfo- 
R 4 ka 
