34 Jan. Febr. Mart. 
fåledes efter en tid , fom betog mig all mifs- 
tanka om främmande beblandelfe, *) fram- 
kom med et Gumfe-lamb, hvilket til färg, 
kroppsflälining och hornens fkapnad, är al- 
deles likt fadren. Jag vann härigenom, åt- 
minltone i min tanke, en fäker erfarenhet, 
at Bocken efter Rågeten, på detta fätt kun¬ 
de bidraga t ; l fiägtets fortplantning, men än¬ 
nu återfiod at förföka, huruvida fjelfva den¬ 
na blandade afföda inbördes åter kunde pa¬ 
ra fig, och därigenom förökas. Härtil fick 
jag önfkadt tilfälle år 1792, da Rågeten för 
tredje gängen fruktfam framfödde en Getkil- 
ling. Denna Killing parade jag, fedan hon 
lemnat fin moder, nog tidigt om Höften med 
den Bock, fom Rågeten förra året eller 17 1 
framalftrat, och hvilken Vintern förut redan 
hade med en Tacka alfirat ny afföda. För 
at vid detta förfök använda nödig noggran- 
het, lät jag hämta detta par til Staden, hva- 
reit jag å et i ftallet infiängt rum öfver vin¬ 
tern underhöll dem utflutna från ail gemen- 
fkap med andra djur, hvilka möjeligen kun¬ 
nat våila irring uti utfiaget. Här lefde de uti 
all famdrägtighet, hvarefter Honan d. 22 Maji 
framkom med en Bockkilling, likafom modren 
förut g;ort, dock jämt 14 dagar fednare. Oaek- 
tadt denna fkilnad iåldren, blefvo dock des¬ 
fe Killingar inpå fommaren hvarannan få li¬ 
ka, at ingen annan än mödrarna kunde åtikilja 
den, 
Enligt allmän erfarenhet, gå ej Tackorna längre än 
22 veckor drägtiga; och hela tiden denna var in- 
ftängd, träffade hon ej annat Hankön, än den nämn- 
de Bocken* 
