3 6 Jan. Febr. Mart. 
til en Holme 5 fom med et fund sf vid pafs 
so famnars bredd var (kild ifrån famma ärt* 
land: ty famma dag de ditflyttades, fummo 
de öfver fundet, och infunno f:g äter i tor¬ 
parens åker, hvarföre ej annan utväg för mig 
blef öfrig at befreda denfamma, än at i 14 
dagar hålla djuren inflängde, och fedan låta 
föra dem på en betesmark til J mils afftånd 
ifrån gården, hvareft öfverflöd pä et för dem 
fmakligt bete til Hut utplånade åtrån och fma- 
ken för det växande ärtrifet. Vänjas de firax 
om Våren vid en vidfträktare famt med berg 
och högder förfedd betesmatk, få ällka de den 
få högt, at de ej gerna öfvergifva denfamma, 
om de icke af villdjur därifrån blifva förfölgde. 
För intet rofdjur tyckas de bära ftörre fruk¬ 
tan än för Räfven$ ty för blotta räffkinnet 
fly de med förlkräckelfe, hvaremot de endaft 
med förundran betrackta fa väi Varg - fom 
Björn(kinnen; förmodligen torde Rågeten, fom 
deras anförare, någon gang varit utfått för, 
men lyckligen undf uppit Räfvens våldfam- 
het, och därifrån fattat för honom denna far¬ 
håga* Vår Vinter-köld har Rågeten fördra¬ 
git utan minfla olägenhet5 derföre har hon ock 
den mätta tiden blifvit hållen 1 kallet öfver 
vintrarne, fedan hon i förila åren under den 
tträngafte köld, inttängd bland Fåren i Fårhu- 
1'et, utmärkte en tydlig vantrefnad, med ba¬ 
ra fläckar på ryggen och fidorna, härrörande 
dels af bort/kafvade, och dels af annars bärt- 
fallne hår. Affödan inneiluten med Fåren, 
har väl ej få tydligen rögt fitt lidande, dock 
hafva de ibland denfamma, fom blifvit up- 
fodde 
