33 Jav. Febr . Mart . 
pen 2.ne lispund och f marker, hade gan- 
Ika litet talg, men var i ftäliet få mycket 
köttfallare. Inalfvorna voro aldeles frifka, 
och få mycket jag med all använd noggran- 
het vid underfökningen kunde finna, malk- 
fria då likväl de flefta Fåren denna höft va¬ 
rit plägade af Lefvermafken, Fafciola hepati- 
ca Linn. Köttet, fä kokadt fom ffekt, blef 
fvartare än Fårkött, med en främmande ej 
obehaglig frxiak, fom af kännare fades äga 
likhet med Rådjurens. Huden lemnad til 
Säm/kmakaren , påftås af honom kunna bere¬ 
das til Sämfk, fom i mjukhet, täthet och feg¬ 
het Ikall täfla med det fom vanligen af Ren¬ 
hudar förfärdigas. 
Längre har jag til närvarande tid ej kun¬ 
nat följa desfa djur med mina underföknin- 
garj och en gynnande framcid /kal utvifa hu¬ 
ru långt mig kan vara tillätet at Fräcka dem: 
imedlertid hoppas jag at desfa, ehuru ofull- 
fländiga de ock kunna vara, dock ej /kola 
finnas aldeles ovärdiga den nitfulla Forikarens 
upmärkfamhet, fom under Naturens gran/kan- 
de, uti des underbara verkningar altid lär fig 
vörda en öfveralt rådande vishet, och en mång¬ 
faldighet, förhvilken, äfven det vidfträcktafte 
menni/ko fnille, förgäfves bjuder til at upfö- 
ka gränfor. 
