40 
Jan. Febr. Mart. 
lerne, fom äro i Malmerne mera invecklade, 
elier fom det kallas, mineraliferade, harman 
tilförene anfedt få mycket mera ftridande emot 
möjeJigheten, fom Metaller hållits före ej kun¬ 
na vara mineraliferade utan i Kalk form, och 
Metallifka Kalker ej af Qvickfilfver angripas 
eller därmed förenas. Til mineralifation for¬ 
dras, fom bekant är, at Metallen fkal uti nå¬ 
got ämne vara uplöft, eller därmed intimt 
förenad5 och fom man vanligen famt allmän- 
naft träffar Guld-malmer, jämte Guld, beftä 
af en förening af Svafvel och Järn, eller hvad 
man kallar Kies, jämte någon gång andra hel- 
och halfmetaller, har man ej utan iannolik- 
het trott, det äfven Guldet, ehuru det för fig 
fjelft ej ftår at förena med fvafvel, likväl med 
det famma i fällfkap med Järn eller andra Me¬ 
taller vore mineraliferadt. Jag lemnar därhän 
huru härmed rätteligen kan förhålla fig: fkäi 
häremot fela icke, och tyckes, at då Guld- 
Kies, fom på våta vägen analytiferas, lemnar 
rent metalliikt Guld i fina lameller och korn, 
jämte det at då Kiefen i gångarten vittrat, 
fint gediget guld ibland den öfriga Järnkal¬ 
ken eller Qvartfen finnes öfrigt, famt atiden 
renafte Qvarts, där ej fpår af Guld med bä- 
fia förftorings-glas kan märkas, likväl vid des 
tilgodopörande Guld erhålles, at det med fam- 
ma fannolikhet finnes gediget, faft oftaft i 
oändeligen fina doft , fa i Malmer eiler Kie- 
fer, fom i andra arter inmängdt. Guld-mal- 
mens lätta och enkla amalgamation tyckes ock 
härå lemna et ytterligare bevis, då däremot 
med Silfver-malmer förhåller hg helt annor¬ 
lunda, 
