44 J an - Febr. Mart. 
vändigt, då det därvid icke allenaft, fora för- 
ut är nämnt, ikal losia Silfret ifrån de äm¬ 
nen, hvarmed det ärförenadr, utan äfven kan 
hända, til nagon del uplöfa det. Däremot 
för Guld-malmer, där Guldet endail genom 
Saltets biträde lo^fas ifrån fina förenings äm¬ 
nen, fordras en mindre proportion, och fom 
för Ädelfors Malmer genom flera förfök fun¬ 
nits vara tilräckeligt til 3 procent. Innan bland¬ 
ningen inlägges i Ugnen bör den en ä två tim¬ 
mar eldas for at biifva väl upvsrmd, hvar- 
efter godfet jämt utbredes öfver hela Ugns- 
botten. Eldningen ökas litet efter hand, dock 
ej ilarkare , än at lågan knappaff hinner fram 
til Ugns-mun, och bör fom oftaft röras i god¬ 
fet, för at å nyo inblanda de Saltkorn, hvil¬ 
ka af fprakning hoppa up ur fligen och läg¬ 
ga fig på ytan, äfvenfom för at blotta nya 
Saltpartiklar til decrepitations påfkyndande. 
Järnluckan vid Ugns-mun får ej vara mycket 
öpen, at Saltet därigenom kan förkomma. 
När decrepitation är Hutad börjar godfet vanli¬ 
gen biifva brun varmt, en tjock, fvart rök 
vifar fig öfver ytan af godfet, och Salt-fyran 
kännes ganfka väl af fin ftinkande lukt, fom 
torde komma deraf, at någon liten del Syra 
förflyger med Cryftallifations vatnet. Eldgra¬ 
den ökas härefter med några få trän, fom in- 
läggas i Ugnen; men fom godfet, i det det 
öfvergår från brun varmt til röd varmt, och 
innan det ännu förlorat mågon del af fit Svaf- 
vel, är nog benäget både til fmältning och 
fammangyttring, målfe, i anfeende til det för¬ 
ra en lagom och förfigtig eldning i ackttagas, 
men 
