Jan. Febr . Mart. 45 
men fom tillika bör jämt underhållas, för at 
jämte flitig omrörning med en taggig Raka för¬ 
hindra det fednare* Härunder fväller godfet 
mycket och kännes vid omrörningen fom en 
tjock lervälling. Efter I å 2 timmars tid bör¬ 
jar fväJJningen uphöra och godfet kännes lö- 
fare at röra uti, då ock eldgraden kan ökas 
til hvad högd man behagar. Likväl fom Svaf- 
let ej med vald kan förjagas, är det utan nyt¬ 
ta hafva den alt för ifark. Man känner af 
Proberkonften, at vid rofmingar i fmätt är 
bäft at väl uphetta godfet och låta det därimei- 
lan til någon del affvalna, fam ra gäller ock 
här, hvarföre är fäkraft upvärma godfet til 
god röd hetta i tilffuten Ugn, och fedan up- 
höra med eldningen famt öpna clrag-iuc- orna 
at luften fritt får inkomma. Genom flera få- 
ledes itererade upvärinningar och affvalnin- 
gar, och hvarunder flitigt omröres, at luften 
får åtkomma alt godfet, famt då det lägges 
i ränder ti! ytans förökande, vinner man fna- 
raft ändamålet, och utan fara at fördrifva Salt¬ 
fyran, fom annars ofelbart med hark eldning 
och drag tillika, fkulle gå förlorad. Under 
affvainingarne vifar Svaflet fig med en blå lå~. 
ga på ytan af godfet, och fom merendels va¬ 
rar få länge någon lukt däraf kännes. Salt-» 
fyran märkes då aldeies intet, men däremot, 
få fnart Svaflet til fullo på förenämde fatt är 
bortdrifvet, röjer den fig tydeligen, ehuru, 
med en fvagare lukt, än den i början. Slu-» 
teligen kan en eller 2:ne flarka eldningar gö¬ 
ras, för at få mycket bättre förvisfa fig om 
Svåflets bortgång, men acktas noga, at ej nå- 
