184 Ju 1 - dug. Sep t. 
nes ikorpan vara mera tät och fahare utan 
fynnerlige tecken ti! grenar och liknar i det¬ 
ta tilftånd mycket Orn- Lafven (L. tartareus) äf- 
ven i anfeende tii de då redan befintelige 
il^älar, fom likväl på denna under denna pe¬ 
riod äro mycket uthålkade, men då han blir 
äldre och fullväxt, blir ockfå utfeendet myc¬ 
ket förändradt* Skorpan utgöres då af ganika 
tydliga men mångformige, olike och i alla 
direcdloner utfpridde, knöiige, hit och dit bög- 
de och oftaft med taggar fullfatte, hvitlätte 
grenar, fom öka Ikorpans tjocklek icke fäl¬ 
lan öfver \ Tum» På Mosfor växer Lafven 
mera tunn, får där mindre grenar men defto 
flere och tätt fittande med lmärre och uthåll- 
kade Frörednings-(kåiar. Desfa äro uti full¬ 
växt tilftånd jämna och platta, underftundom 
litet Ikrynklige och kullrige, tegelfärgade, 
med en hvit upftående rund, ofta fmånaggad 
kant omgifne. Förekommer uti Doch Lilje- 
bladhs Svenfka Flora p, 329 under det namn 
nu bibehålies, nemligen: 
FjelFLaf; med grenig, hvit, ojämn ikorpa 
och täta hopgyttrade hit och dit bögde , 
knöiige, taggige grenar5 och tegelfärga- 
de hvitkantade Skålar. 
T(ib, VI. Fig. 2. fl) vifar en torfva af Fjell-Lafven pä 
en bit ften, med fkorpan på ena ändan fådan , fom 
hon i början af växtens älder finnes, låg och platt 
mäitadels utan grenar med fmä uthålkade fkalar; 
men för det öfriga fadan fom hon viiaf fig fedan 
Lafven blifvit fullväxt. 
b') ct ftycke Fjell-Laf på Mosfa växande, näftan betäckt 
med bara fkåb.r, fom då finnas mera uphögda på 
en fkorpa fom fällan vifar tydliga grenat» 
le) 
