1JC)6 Jan. Febr. Mar t. 29 
forordnade af Herr Asfesfor Schultzenheim 
och mig, med påfyftad verkan och lindring. 
Mot all formodan upftod nu en helt ovan- 
lig och oväntad håndelle. 
Trepan opningcn och det redan tilkottadc 
fåret började gifva blod til fädan myckenhet, 
at hufvudetr kroppen och fångklåderne dcr- 
af, med tunn och lefrad blod nedfolades. En 
florre Artere gifver icke mera blod imellan 
Patienters afdåningar och ytterfla mattheter, ån 
hår intråfFade. Under ftiilefländet granikades få- 
ret pä det nogafte, men intet det minfta fpring- 
ror kunde fkonjas. Pulfen förhöll fig klen, 
darrande men icke långfam: Lavcmenter och 
kalla omflag kring hufvudet fortfattes. 
Det fladnade icke vid et blod-utbrott, utan 
deraf återkommo flera innom de följande tre 
veckorna, flarkare eller fvagare: fåret fanns 
ätminftone vid hvarje forband ofverholjt med 
lefrad blod, och det fåg ut fom bloden jemväl 
trängde fig genom Diploe och Ben-fubftancen. 
Denna blod forluft oaktad, började de måfta 
och fvåralle känningar fmäningom uphora, 
värken i lederna forfvinna, rorelfen i ofra 
och nedra delarne få mera och brukbar ftyrka; 
mera begår til foda och mat infinna lig, och 
ohulpen kunna refa lig up och utur längen. 
Denna långvariga blödning hindrade imed- 
lertid den nådiga fuppuration och benringens 
med andra bräckta benlkårfvors lofsning, utan 
livilket ingen, faft läkning kunde förväntas. 
I boE 
