44 
1796 Jan, Febr. Mar t. 
fattning for briftande lemmar. Det måfla be- 
ror fedan pä vanan, fom gifver något begrep 
om natur, och vana blir omfider förmåga: 
och et af månniikjans foretråden for alla an- 
dra djur år, at kunna vånja iig vid mycket, 
och dymedeirt forådla fin natur. Den inre 
månniikjan grundlågger alt: des formogenheter 
upodlas genom upfofiran. Naturens Herre har 
gifvit en fond , dår årfåttning kan håmtas. 
Och kan denna Mannens lefnadsbeflcrifning 
vifa, at om. upioftringsverket vårdades val ef- 
ter fin fiora vigt for det hela, fkulle i alla 
Stater åfven krymplingarne kunna uparbetas 
til nyttiga och verkfamma Medborgare: och 
kanike deras hifioria blifva foga mindre läro- 
rik ån hjeltarnes. 
TiUågg til Schicrlunds Hljlorla. 
Utom de upråknade konfier, hvarutinnan 
Schierlund med fina armftumpar vifar måfierlig 
färdighet, kan han åfven kamma fit hår, då 
han fåfier kammen i remm.en. Når han åter, 
behofver han ingen hjelp: han tager glafet med 
fåker varfamhet, och forer det til munnen: 
nyttjar knif, gaffel och fked lika fåkert, fom 
€n helbregda månnifkja. Får han en kopp Thé- 
vatten, tager han koppen ifrån bordet och 
håller den fiadigt imellan armftumparne, och 
forer den til munnen. Sjelf kan han dock 
icke raka fig, ej heller knåppa igen fina klä- 
der 5 
