92 179^ ^P^' <^^^' 
fe inviccm remotis , fiphunculum centralcm am» 
bientibus eller das gerade horn mit weit von ein* 
änder abflehenden cijUndrifchen kammefn. Hos v. 
LiNNé S. N. XIL p. 1164^ heter den Nauti- 
kts fipuncidus tefta reéla l^vi, articulis cylin- 
dricis remotis ^ geiliculis attenuatis cyliiidricisi 
Jag kallar den Orthoccra fipunciiiiis: Tefta re- 
B-a cijlindrica fiihattenuata Icvvi, Artlciäis confimili^ 
bus remotis -i geniculis & ftphone deteSio centralh 
Pipän år flyckevis aldeles bar och fyn* 
lig, och våningarna eller lederne, h vilka fun^ 
nits gå til et antal af 6 och kro hväi: for fig 
tiårtän lika höga eller långa fom breda j öm^ 
gifva pipan i viffa öch ordenteliga afftåndi 
hvarom man redaii vidare omformålt 
Hela fkälets långd lår gå til | tum^ men kt 
foga tjockare ån et tagel ^ och 128 ftyckeil 
ll^ola ej våga mera ån et Sådeskorn^ til får^ 
gen år det hvitt. Märt ini här ftåldt i frå- 
gä, huruvida icke denne Rorkainring éndafl; 
kunnat vara en kårna af någon annan Ror-s 
kamring? Jag finner dertil ingen den minflä 
anlednings ty då fkuUe val något tecken på 
något flåile varit fynbart efter någon foregån- 
gen foriderbrytning: få månge öch alle få 
vål danade leder vifa ofelbart at fkalet varit 
helt. Åndteligen och dä man haft tilgång på 
128 Exemplar, få måtte ofelbart någon an^ 
ledning yppat lig, om någon fond^rbryt* 
ning 
