1796 ^nl Ang. Sept. 197 
iivarpå rakningen forråttas, fom i anförda 
Exempel. 
§• 4. 
Af de i foregående §. uträknade vården 
af DT finnes, at ju långre punden E Utri- 
der ifrån P, des mindre blir DT; men den 
forblifver dock altid jakad, få at puncten T ' 
år altid uphogd ofver Sphserens yta, få lån- 
ge E ligger imellan P och B. Men når E , 
infaller med någondera af defia punkter, hva- /. 
reil år då Ögats T råtta ilåile S eller x? 
Til den åndan bor i Expresiion på C T 
infåttas o i flållet for når E faller pä P; 
men q i flållet for z, når E coinciderar 
med B, 
I förra fallet, når 5^ = 0, år C T — 
I — o 
sp — ; och i fenare liåndelfen, når z = a, 
o ■'■ 
blir C T = = = °-. 
q,l~~ q q — q O 
Som nu i bågge håndelferne vårdet af 
C T blef, igenom behöriga Subftitutioner, obe- 
flåmdt eller zz ~ ; få nodeas man gä en an- 
Q o ö 
nan våg, for at i deifa fall finna deflå vår- 
den. Enligt Calculens vanliga forefKrlFl bor 
man taga Fluxion af Tål i a ren i bråket 
N 4 ock 
