1796 Sf^l' Aug. Sept. 215 
fom alla med Lafvar belaflade vilda tråd lem- 
na ofs , de dår icke pä något fått deraf finnas 
lidande, famt medelft fåkra Ron, fom be- 
vifa, at famma arter våxa både på utdodda 
Tråd , gamla Gårdfelgärdar och på bara flen , 
fom på lefvande tråd. Drogo defla Lafvar 
fin foda af det lefvande trädets circulerande 
fafter, kunde de icke lika frodigt våxa och 
foroka fig på det döda trådet och flen, dår 
få beredd foda måfte faknas; och til ytterli- 
gare bevis , om få fkulle behofvas , fortjenar 
åfven det anmårkas: at då Safven i trådet 
fiiger ned mot roten, juft då finnas Lafvar- 
ixe, fom derpä våxa, i ypperfia vålftånd 
Fårgen kan åfven hos Lafvarne med me- 
ra trygghet; tagas til hjelp for arternas igen- 
kännande ån bland Orterna; ty frorednings- 
delarne foråndras i detta fall nåftan aldrig utan 
genom äldren, då de ibland blifva mörkare r 
och fjelfva Lafvens fårg undergår fållan an- 
nat ombyte ån af flark dag och folhetta, då 
den ljusnar eller grånar, famt någon gång, dä 
han af ålder ljusnar eller mörknar. Håraf 
följer, at då man gor affeende på deffe til- 
fållige omflåndigheter, hviike enligt Naturens 
vanliga och ordenteliga lagar icke kunna va- 
ra annorlunda hos varelfer, fom oftafl; kom- 
ma til den höglla ålder , få bor man icke låtteli- 
gen blifva bedragen af fårgen och des forån- 
O 5 d ringar, 
*) Jåmfor Hagen Hijl. Lich. p. 20 feqq,. 
