256 i^jgö Oci. Nov. Dec. 
ncle vinklars befkrifvande emot tiderae. I 
ilållet for det och deraf, at Ptolemaeus hade 
antagit at den a^querande cirkelns motfvaran- 
de bågar uti Jordens rörelfe fkulle vara pro- 
portionele emot tiderne, foU Kepler pä den 
lyckliga tankan at underfoka, om icke plane- 
tens dröjsmål uti motfvarande flållen i fm 
ånnu circulåre orbita vore proportionele emot 
difiancerne ifrån Solen, hvaraf och emedan 
fumman af defle dröjsmål (jnorce) med h vilka 
en cirkelbåge af planetens orbita befkrifves, 
utgör den tid uppå hvilken famma cirkelbå- 
ge belkrifves, och fumman utaf alla planetens 
difiancer ifrån Solen under denne båges be- 
fkrifvande enligt Kepler var lika med den 
circulåre area, fom inneflutes imellan den af 
de tvånne terminerande diRancerne och den 
cirkelbåge fom innehålles af de famma, han 
ockfå hånleddc den flutfats, at planeten enligt 
den lagen fördes uti fin excentrifke cirkel 
omkring Solen, at motfvarande areer af den 
cirkel, fom befkrifves af planeten, hvilka in- 
nehållas imellan radier fom dragas til Solen 
äro proportionele emot tiderne, på hvilka de 
inom deffe radier terminerade cirkelbågar be- 
fl:rifvas. Detta var ånnu alenafl en hypo- 
theSj hvilken borde genom calcul och obfer- 
vationer underfokas, nämligen pä det fatt, at 
de efter denne principe genom calcul upkom- 
niande planetens flållen for vifFa gifne tider 
borde jemnforas med de flållen , hvilka pla- 
neten 
