i'^g6 Oä. Nou. Dec. 239 
cirkeln, borde altfå imellan de famma på 
båda fidor om apfidernes linie vara lika, 
och på det fått tillika falla inom cirkeln, 
at den alt intii medlet imelhn apfider- 
ne gick mer och mer ifrån cirkelns peri- 
ferie, och det på et lika fått på båda fidor 
om den linie, fom år vinkelråt til apfidernes 
linie och tillika går igenom cirkelns medel- 
punél; den famma borde fåledes vara en oval 
figur. Kepler fick då et nytt bekymmer at 
underfoka arten af denna ovale figur, fom 
planeten fåledes borde befkrifva, och at finna 
den famma. Man vil förbigå at nåmna alla 
hans forfok härvid och alenaft bcråtta, det 
han genom en fårllvilt conftruéliou upgaf en 
kroklinie fåfom„ planetens råtta orbita, hvil- 
ken han kallade oviformis , emedan den hade 
likhet med den interfedtion fom blifver med 
ytan af et ågg, hvilket llvåres mitt i tu efter 
defs långd. Men då det ån nu var en hypo« 
thes at denna kroklinie , efter den lag bcllvrif- 
ven fom Kepler upgaf, Vc\r planetens råtta 
våg, borde altfå underfokas på famma falt 
fom vid de förut antagne hypotliefcrne ilcedr, 
huruvida den intråffade med naturen. Uti 
denna underfokning bibehöll Kepler dtrn fam- 
ma lag fom förut, at arcerne, då radier dra- 
gas til Solens medelpund, borde vara pro- 
portionele emot de emotfvarandc tider , på 
hvilka de beIl<refvos. Sedan han genom cl 
otroligt arbete af calculer åfvcn obiervatio* 
ner 
