i^p^ OSi. Növ Dec. 2 SI 
han utmårkte Solen med fex planeter, hvil- 
ket Gregori pä det fått förklarar, at Pytha- 
goras och hans difcipiar dermed fordodo at 
Solen, fåfom naturens behårlkare, genom fm 
dragande kraft verkade på planeterne uti det- 
ta diftancernes harmoniika forhållande. A t 
Pythagoras genom deiTe fymboler har haft 
affeende uppå den nåinnda attradlionslagcn 
flutar Gregori deraf, at Pythagoras kånde, 
det de tyngder, genom hvilka alla toner up- 
på lika ftrångar horas voro tvärtom fom 
quadraterne af flrångars långder hvilka åro 
lika fpånda, och hvarmed det muficalilk:a in- 
flrumentet gifver lika toner. Det lönar myc- 
ket litet mödan at ingå i någon närmare 
underfokning om och huruvida denna Pytha- 
goras tilegnade regel om flrångars Ipånning 
år med fina råtta grunder eniig, emedan det 
med nog vifshet kan 'fågas, at Pythagoras 
med denna fabel ingen ting mindre har velat 
ntmårka ån den nåmnda tyngdslagcn. Näm- 
ligen utom det, at denna Gregoris famman- 
fåttning år få aflågfen och få vriden, at nå- 
flan inga kunlkaper åro, hvilka icke med li- 
ka goda fkål llcola tilläggas de gamle, få for- 
klarar Plinius Secundus tilråckligt, hvad Py- 
thagoras har genom toner velat utmärka, 
nämligen fådane, at Månen genom en ton 
var fkild ifrån Jorden, Mercurius ifrån Må- 
nen genom en half ton, Venus ifrån Mercu- 
rius genom en lika diflancc, Venus ifrån 
Solen 
