258 i'J9^ Oä. Nov. Dec. 
annan , eller inbördes dragande krafter. Den- 
ne Keplers upgift borde likvål ånnu anfes 
fom en hypothes, tjenlig at förklara dcfla 
phoenomener, fä långe han icke kunde til 
fina menfiirer af denne principe hånleda Må- 
nens krafter och deras verkningar at lyfta dc 
jordifka vattnen, och dä han tillika icke 
flråckte denne hypothes åfvcn til Solen, fä- 
fom genom en af lika art varande dragnings- 
kraft dertil medverkande. At han likvål haft 
någon idée derom, at Solen ockfä genom 
vilTa krafter fkullc hafva inflytelfe, fårdeles 
på Månen och defs rorelfer, vil fynas af den 
förklaring han föker gifva uppä defs accelera- 
tioner uti fyzygierne. Han var ockfä lika 
lycklig i fin upgift deraf, at emot Jorden 
tunga kroppar borde under fina fall til hån- 
ne beilcrifva fådane linier, hvilkas diredioner 
voro til medelpunden af Jorden fåfom en 
rund kropp, men at deffa diredioner borde 
förändras i fall Jorden fkuUc hafva någon 
annan fkapnad. 
§• 
Ur der det at någre af forntidens Philo- 
fopber åfven fenare tiders Agronomer, på 
fått fom år anfordt, yttrade några mer eller 
mindre rediga och obeftåmda begrep om den 
materiens egenfkap at hafva inbördes dragan- 
de krafter, finnas inga fpår dertil, at någon 
af dem tillika fallit på den tanken, at denna 
drag- 
