1 6 1801, <??an. Febr. Mar t. 
nu imedlertid, oagtadt defTe forfok felas mig, 
icke dårfore velat långre upfkjuta med be- 
råttelfe om det jag redan årfarit rörande Tjur- 
vattnets användbarhet mot Venerifka fjukan, 
på det upgiften genom Kongl. Vetenfkaps 
Academiens Handlingar få mycket forr måtte 
blifva kunnig och andre få tilfalle at vidare 
profva, och fom jag tror, bekräfta detta med- 
lets verkfamhet, famt efter nu gifne anlednin- 
gar tillägga de förbättringar och ytterligare 
obfervationer, fom efterhand kunna bidraga at 
gjora des bruk ännu formonligare. 
Invårtes hafva mine patienter nyttjat Tjår- 
vattnet från i til 3 qvarter om dagen, me- 
rendels på formiddagen. Når någon olågen- 
het dåraf hos de fjukc forfpordts, har man 
endaft behoft forminfka fattfen, eller på kort 
tid uphåra med nyttjandet, h varigenom olå- 
genheten af fig fjelf forfvunnit, då de åter 
kunnat vidtaga des bruk. Men om en natur- 
lig motbjudenhet formårkts, eller at medlet 
for någon annan orfak eller åkomma varit 
mindre låmpeligt, har man ockfå icke där- 
med envifats, utan hafva då endaft baden an- 
våndts, dem alla, ganfka få undantagne, fun- 
nit fig ganfka väl af. Merendels åro baden 
nyttjade jämte det invårtes bruket och månge 
hafva då likfom vid mercurial medlens bruk 
fådt ondt i munnen med någon fvullnad åt 
tandkottet och ömhet i tändren, dock har ej 
hos flere ån nå^ra få en mårkcligare falivation 
ut- 
