i8oi 9 £?an. Febr. Matt. 
35 
ifrån nyare calculernas forfta upfinning, och 
dårmed vidgade utfigter ofver himla rorelfer- 
nas mechanisme, hafva det fidft förflutna år- 
hundradets ftorfta Geometrar i. en oaf bruten 
C 2 kådja 
kunna åfven alla mögliga böjda ytor innebe- 
gripas uti aeqvationen F(e, e ^) — 0t Sluter 
ligen beflåmmes forhollandet mellan Variations 
och Differential rakningen fålunda, at, om <p.(u, 
e, e , e , e , e) = o antages for at vara den 
I 2 3 r 5 
urfprungliga aeqvation hvilken uttrycker livad 
funktion u år af e, e^, denna uti 
differential rakningen fupponeras icke undergå 
någon förändring, och utom defs den funktion 
hvilken utmårkes med <p aliid år gifven til 
lin art. Då däremot uti Variations calculn 
famma aeqvation antages föränderlig, och den 
funktion fom beteknas med <£> genomgå alla 
mogeliga arter; hvilket åfven kan reprefenteras 
fålunda at asqvations teknet zzo uphåfves, och 
u dymedelii blifver en af e 9 é , e , e 9 e al- 
i 2 5 r 
deles oafhångig qvantitet, til följe dåraf fluc- 
kelig at repre fentera alla tänkbara funktioner 
af e . e , e e , e . Allenaft plågar härvid 
i 2 3 r V 
iakttagas at vid de differen nationer fom i bagge 
hånfeenden foretagas fårlkildta differential tekn 
nyttjas, nämligen d då en gifven relation tan- 
kes mellan u och e, e , t , e , e , och $ dä 
i 2 3 r 
alla mogeliga relationer låggas under beräk- 
ning. 
