134 *öM dpr- Maj i. $ffit. 
efter vidrörande åmnens befkaffenhet, famt defs 
åftundan att innehålla eller meddela någon ftot, 
vid hvilket fednare tilfåile Fifken måft altid 
lika fom hopdrager fig fjelf, for att med ia 
mycket mera eftertryck gifva den tilåmnade 
floten. 
Kroppens fidor eller andra och måft kott- 
aktige delar, åro i början convexa, fedan platta, 
men öfveralt hårda. De åro fkilde å ömfe fidor 
ifrån ryggen och carina formedelft tvånne råt- 
liniga rånder h), af hvilka den ofre tager fin 
början vid fåftet af broft-fenan, fortfåttande 
defs lopp bakåt, och tillika med den mot- 
fvarande formera ryggens aflånga och fpetfiga 
triangel -figur. Den nedre randen upkommer 
på fidan af bukens fednafte infånkning, gående 
dårifrån i råt linea långs efter den nedre tredje- 
delen af kroppen till ftjertens ytterfta fpets. 
Inunder defTa två nederfta fidoiinier inne- 
fattas den fjerde delen, mjuk och rörlig, eller, 
Fifkens carina, hvars fkinn tyckes beftå af en 
poreufe med mörkgrå flåckar beftrodd våfnad, 
h vilken under Fifkens förändrade rörelfer, ut- 
gör dels not-lika, dels aflånga rynkor i olik- 
formiga figurer, hvilka åro tydligaft fynlige 
når Fifken lägger fig på fida, fom oftafl hånder, 
och ibland på ett vårdslofi fått, lika fom han 
därigenom hvikde fig, vid hvilka tilfållen kott- 
och broft-fenorne voro i en fvag men våg- 
lik rorelfe i olika direftioner. 
Brofl- 
h) Fig. I. 
