t46 igoi, £ful. Ang. Sept. 
ynnefl har våckt min upmårkfamhet til när- 
varande fortfåttnings meddelande. 
Efter alt hvad med Skårfolkets erfarenhet 
i denna del inftåmmer förebådar i fråga fatte 
eldfken nåftan altid Öftanvindens , eller ock 
Nordoftens fnara och häftiga utbrott med 
mer eller mindre nederbörd. Mareldens för- 
modade ele&rifka befkaffenhet torde forden- 
fl^ull dårigenom vinna någon flags uplysning, 
at andre och flere denna vindens ofta fore- 
kommande kännetecken blifva nämnde och 
underfokte. Vindarne hafva i gemen åtfkillige 
forebud til, eller kännemärken på den ord- 
ning uti hvilken de efter hvarandra fkola infalla. 
Den angenäma aftonljusnad, fom under mu- 
len himmel och efter nederbörd plågar vifa 
fig vid fölens nedgång , bådar merendels en 
renfad luft och behageligt Våflanvåder til den 
följande dagen. Af vattnets rorelfe kring hol- 
mar och klippor af flrommars lopp, i fynner- 
het då defle under blåft behålla och vifa fina 
angenäma lugn-fpeglar, har fkårbonden om 
aftonen nog påliteligt kännemärke af fnart in- 
fallande Nordanvind. Stjernhimmelens utfeende 
och den befkaffenhet luftkretfen nattetiden 
framhåller, år under vinterfkiftet hans fåkra 
Orakel , och hvilhet han noggrant rådfrågar 
om vindarnes och väderlekens rorelfe. Står til 
exempel Norrfkenes bågen djupare nedfånkt 
i Norden, fager han fig af ålder formårkt 
huru eemenlisen Nordanvindar med kold och 
